NORD-EUROPA 1968
Da jeg fylte ti år, ble jeg med faren min på jakt for første gang.
Det var hans måte å si at jeg snart skulle bli voksen.
Hans måte å lære meg om livet.
Jeg gikk med ham i stillhet,
fullstendig klar over at da geværet ble avfyrt
var barndommens uskyld vekk.
Han hadde ikke hastverk med å skyte et dyr.
Først ønsket han å lære meg forskjellen mellom en jeger og en sporer.
Jegeren dreper byttet sitt. Sporeren forstår det.
Han smelter inn i naturen, kjenner kraften og høre dens stemme.
Å spore er et hellig ansvar.
Opphavet ligger i menneskehetens opprinnelse.
Sporeren bevarer historien.
Jegeren ødelegger den.
Men så inntreffer øyeblikket når begge blir til en.
Det var da han sa til meg:
"Det er dette det betyr å være en mann."
TARANTO, ITALIA 29. juli, 2008
Hakansson, vi har din kone og datter.
Vi krever en halv million. hvis du vil se dem i live igjen.
I kveld, klokka 23. Vei 39, 28 kilometer.
Du kommer alene. Ikke noe politi. Ikke noe politi, skjønner du?
- Inn med deg! - Hvor fører dere oss?
Slipp meg!
Inn i bilen!
Hjelp!
Hjelp! Jeg føler meg ikke bra!
Ikke vær bekymret, kjære. Alt kommer til å gå bra.
Vi treffer pappa snart.
Fangen har rømt.
Ok, vi tar oss av det. Kom igjen, gutter.
Mamma! Mamma!
Nei!
Mamma! Mamma!
Fant dere dem?
Vi fant dem i morges.
Hvor er de?
Jeg beklager.
TARANTO, ITALIA I DAG
Mr. Hakansson, inspektør La Terza her. Jeg må møte deg.
Jeg har informasjon om familien din. Møt meg på Café La Piazzetta.
Ok, vi er nesten fremme. Omtrent om en times tid?
Men ærlig talt, hvor spennende blir det ikke
at vi flytter til en liten by i Sør-Italia for et par år?
Veldig spennende.
- Virkelig? - Nei.
Mr. Ha-kan-sson?
- Det stemmer. - Jeg er glad du kom.
- Det må ha vært en lang reise fra LA? - Ja.
Jeg har allerede betalingsinformasjonen.
Vil du at jeg skal vise deg rundt? Det er et vakkert hus.
- Det er greit. Bare gi meg nøkkelen. - Selvfølgelig.
Ring meg hvis du har noen problemer. Du kan ringe døgnet rundt.
- Det skal jeg. Takk. - Selv takk. Ha det.
- Går det bra? - Ja.
- Er det ikke flott? - Ja.
Jeg må sette meg ned.
- Ikke ille. - Jeg elsker det.
- Jeg kunne bodd her en stund. - Jo...
Skal du ikke hjelpe den slitne, gravide kvinnen med å pakke ut?
Jeg må bære barna og føde dem.
Takk for at du ble med.
Trodde du at du kunne smelle meg på tjukka og etterlate meg med disse gutta?
- Gutter? Er du sikker? - Er det det du vil ha?
- Det spiller ingen rolle. Bare de er... - Dine!
Nei! Bare de er friske... og mine!
Jeg kommer til å savne San Gallo.
Nei. Du blir lykkeligere dit jeg tar deg med til.
Man blir for knyttet til steder og mennesker.
Det er ikke verdt det. Vi erobret dette stedet,
men det tok oss aldri i mot.
Giordano kommer til å forråde oss.
- Vil du at jeg skal...? - Ja.
Ja.
- Har du tid? - Kom inn.
Jeg er overbetjent Graziani. Jeg har et møte med inspektør Giordano.
Han er ikke inne.
Kan du kontakte noen? Takk.
Sartori. Ja, han er her.
- Et øyeblikk. - Takk.
Leotrim.
Overbetjent Giordano.
Du trenger ikke være så nervøs. Ingen kan høre oss.
Jeg stoler ikke på fiskerne.
Men du kan stole på meg, gode, gamle Leotrim.
Ikke vær bekymret. Jeg hadde ikke tenkt til å skyte en politibetjent i dag.
Har du ikke glemt noe?
Lupo får neste leveranse klokka 2 på onsdag.
- Via land, ikke vann. - Via land?
- Lastebiler. - Hva foreslår du?
Vent til de har behandlet det, så sender du det ut.
Kanskje jeg gjør det.
- Jeg vil se Lupo død. - Da er vi enige.
Bra.
Ikke tenk på det. Graziani? Fra Torino?
- Ja, sir. - Bli med meg.
Her er kontoret ditt.
Unnskyld, hva er det?
Du må jobbe deg opp.
Et par år her så reiser du til storbyen med høyere rang, ikke sant?
Ikke i det hele tatt. Har du noe imot meg?
Ja. Velkommen til Taranto. Håper at du trives.
- Dra til helv... - Unnskyld?
Det er varmt som helvete her.
For en begynnelse.
Han sitter igjen.
Ha det, Luigi.
Jeg beklager, sir, men vi stenger nå.
Unnskyld meg...
Du kjenner ikke tilfeldigvis inspektør La Terza?
- Er det han du venter på? - Ja.
Han tok livet av seg for fire dager siden.
- Er du sikker? - Jeg beklager.
Ok...
- Vet du hvor han bodde? - Det siste huset i gata.
IKKE VELKOMMEN HER
Hei!
- Der har vi ham. - Hei, kjære.
- Du ser utmattet ut. - Jeg er det.
Du aner ikke for en dag jeg har hatt.
Så ille? Løste du en stor sak?
- Vil du se arrene mine? - Ja.
Ok. Da så. Se.
- Se der. - Jeg ser ingen skuddskader.
Se her.
Jeg tror at jeg skjærte meg på papiret.
Og jeg føler at jeg har karpaltunnelsyndrom her.
Papirarbeid.
Hva leser du?
Hør på dette:
"April er den verste måneden, avler syriner fra det døde landet, blander
minne og lyst, blander grå røtter med vårregn."
- Vet han hvem du er? - Han er død.
Og har vært det lenge. Han skriver om måneden april.
Jeg er glad for at han er død.
Jeg vil at barna våre skal kunne poesi.
Derfor giftet du deg med en politimann. En sjalu politimann.
- Lukk øynene. - Hvorfor?
Jeg skal gjøre deg glad. Lukk øynene.
- Det kommer vel ikke til å gjøre vondt? - Nei.
Du kan se på nå.
Drikk det stille. Jeg skal sove.
Takk.
Har jeg noen gang sagt at jeg elsker deg?
Ja, jeg vet.
Hva holder du på med? Hvorfor følger du etter meg?
- Jeg forstår det ikke. - Hvorfor?
Sir, unnskyld.
Hvor er politiet? Polizia? Den veien?
Graziani! Graziani!
Ja? Jeg kommer!
- Snakker du engelsk? - Ja.
- Mr. Hakansson, en gammel venn. - Graziani.
Spør hvorfor han er tilbake i byen?
Han vil vite hvorfor du kom tilbake hit.
Fordi inspektør La Terza ringte. Han hadde informasjon om kidnappingen.
La Terza begikk selvmord.
Han sier at han ble gal og begynte å tro på konspirasjonsteorier.
Og han åpnet gamle saker, din også.
- Så hvorfor trakk gutten våpen mot meg? - Hvem?
En ung fyr, knapt 20 år, trakk våpen mot meg.
Han sier at en gutt trakk våpen mot ham.
Han sier at han sannsynligvis prøvde å rane deg.
Han tenker at saken din er uløst og at den aldri blir løst.
Kan jeg få snakke med inspektør Giordano? Han hadde saken opprinnelig.
Giordano tok et par dager fri.
Han sier han forstår hvordan du har det, men han kan ikke hjelpe deg.
Han sier at fingeravtrykkene dine er på et ulovlig våpen.
Det ser ikke bra ut. Du burde dra fra byen.
- Jeg beklager. - Ha det.
- Takk. - Hyggelig å treffe deg.
Hva faen handlet det om?
Kona og datteren hans ble drept for ti år siden.
- Og vi hjelper ham ikke? - Graziani...
Vi kunne ikke løse saken for ti år siden og du vil løse den nå?
Du er ikke Sherlock Holmes. Gå tilbake til jobben din.
Jeg skjønner, men den stakkaren...
Helvete!
Hei, kjære. Det lukter deilig.
Nok en spennende dag på kontoret?
På en måte.
Jeg har lært meg å lage en ny rett.
- Herregud, bør jeg bli bekymret? - Nei!
- Kommer du til bordet? - Ja, et øyeblikk.
- Vil du ha vann? - Ja, takk.
Så han deg?
Jeg spurte om han så deg.
Vær så snill, Lupo.
Hva ber du for? Tror du at jeg kommer til å drepe deg?
Du er som en sønn for meg.
En sønn som mislyktes, men fortsatt en sønn.
Gikk det bra?
Ja?
Ok. Jeg kommer.
Kjære.
- Hva er det? - Beklager, men jeg må gjøre noe.
Jeg må dra.
Ta denne.
Han nye fyren er her.
- Den nye kommisjonæren? - Antonio Graziani. Hyggelig å treffe deg.
For et rot.
- Hvor begynner vi? - Ja, hvor begynner vi?
Hvem leide du ut villaen til?
Han var omtrent 50 år, en utlending.
Hakansson!
Men hva skal jeg gjøre nå?
- Ring forsikringsselskapet. - "Ring forsikringsselskapet?"
Hva gjør vi nå?
Nå går vi til krig.
God kveld. Beklager at jeg forstyrrer, men vi leter etter en tyv.
Jeg har ikke hørt noe.
Ok. Si i fra hvis du ser noe mistenkelig.
- Det skal jeg. - Takk. God natt.
Kom inn.
- Hvem er du? - Ray Martin.
Jeg flyttet hit fra England for ganske lenge siden.
Det er vanligvis en hyggelig by.
- Vil du ha en drink? - Nei, takk.
Synd. Det er en god konjakk, mr. Hakansson.
Hvordan vet du hva jeg heter?
Inspektør La Terza i etasjen under fortalte at han ringte deg.
Og i går så jeg deg på gata.
Jeg vet hva som skjedde med familien din. Jeg beklager.
Sett deg ned.
Han var en hyggelig fyr. Gjennom årene ble vi venner.
Han døde den natta da han ringte deg.
Selvmord?
Noen drepte ham.
Jeg er glad for at du ikke tror på den offisielle versjonen. Da er vi to.
Det er vanskelig å skjære av halsen på seg selv.
La Terza fryktet at han rørte i et vepsebol.
Jeg spurte ham om det, men han ville ikke fortelle noe.
Først ble jeg fornærmet. Jeg trodde at vi var gode venner.
Men nå skjønner jeg det. Han beskyttet meg.
- Fra hvem? - De som drepte ham.
Du må være forsiktig.
Det er vanskelig å gå videre uten å vite hvem som drepte familien din.
Hevn?
Jeg vet ikke.
Rettferdighet, kanskje.
Bli med meg.
Han satte opp alt han visste her.
BILULYKKE FØRER TIL DØD
- Hvem er han? - Jeg vet ikke.
La Terza sa alltid at man ikke kunne stole på noen i byen.
Verken politikerne eller politiet.
Korrupsjonen er over alt.
- Jeg er i leiligheten hvis du trenger noe. - Takk.
JAKTEN PÅ NAVN HAR BEGYNT
Faen...
Gå ut av bilen og ha hendene været.
Gå sakte ut av bilen.
Kom fram til meg.
Ta frem våpenet ditt med to fingre og legg det på bakken. Sakte.
Du har misforstått alt sammen.
- Jeg beklager det med familien din. - Mobilen. Ta den ut av lomma.
Ta frem håndjernene.
- Ta dem på deg. - Tuller du?
Ta dem på deg. En hånd.
- Hvor skal vi? Hvor skal vi? - Kom igjen.
Hvor fører du meg? Hva vil du?
Hvor skal vi? Jeg hadde ingenting å gjøre med bortføringen av dem!
Jeg må dra. Kona mi trenger noe.
Ring hvis det dukker opp noe, ok? Takk.
Hva?
Hva vil du?
- Jeg stiller spørsmål. Du svarer. - Hva?
La Terza visste for mye. Derfor ble han drept.
- Hvem drepte ham? - Jeg vet ikke hva du snakker om.
Jeg så et bilde av deg og Lupo. Hvem er han, og hva er forbindelsen deres?
Navnet hans dukket opp i en etterforskning, det er alt.
Siste sjanse. Hvem er han?
Jeg vet ikke...
Helvete! Helvete!
Hvorfor kidnapper han folk?
For å finansiere virksomheten sin. Han smugler narkotika.
Han dekker halve Italia. Det er alt.
Hvem var mennene som prøvde å drepe meg i går?
Du kom til feil tid.
Lupo skulle trekke seg tilbake etter en siste operasjon.
Så skal han forsvinne fra San Gallo.
San Gallo.
Hvor er San Gallo?
25 kilometer østover langs vei 34.
Jeg har fortalt deg alt jeg vet.
Slipp meg ned nå.
Slipp meg ned nå!
Kom igjen, din jævel!
Slipp meg ned! Faen!
Sartori, det er Giordano. Ikke spør...
Kom hit. Jeg er på vei 26.
Kjenner du denne mannen? Nå? Det er viktig.
Viktig for hvem?
La meg stille deg et spørsmål.
Naboen din, La Terza.
Begikk han selvmord eller ikke?
Er du ny her?
Jeg er fra Torino, og det er jeg som stiller spørsmålene.
Ikke før jeg vet at jeg kan stole på deg.
Så du sier at du ikke stoler på politiet?
Det virker som vi begge har ristet i vepsebolet.
Ja. Jeg har etterforsket litt på egenhånd og...
...og jeg fikk dette. Vet du hva det betyr?
En advarsel.
Jeg har en kone, og blir snart far til tvillinger.
Og jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Da er det best at du finner Hakansson.
Hallo?
Albanerne flytter på seg.
Du vet hva som må gjøres.
Dette er helt utrolig.
Jeg lurer på hvordan han overlevde så lenge.
Han visste alt.
Alt fører hit.
San Gallo.
Ikke rør deg!
Legg ned geværet. Sakte.
Legg ned geværet.
Hendene i været! Hendene i været!
Hendene i været!
Det ser ikke bra ut. Du bør dra på sykehuset.
Nei. Du får ta deg av ham.
- Hei, kjære. - April, jeg må be deg om en tjeneste.
- Bare gjør som jeg sier. - Jeg vet ikke om jeg kan love det.
Pakk alt du trenger for en natt, og dra til adressen jeg sender til deg.
Jeg prøver å komme så snart jeg kan. Kanskje på morgenen.
Jeg...
- April... - Jeg har det bra.
- Jeg forklarer alt når jeg kommer dit. - Greit.
Antonio, barna trenger deg.
Jeg er i sikkerhet. Jeg sender adressen.
- Ok. Takk. - Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg også.
Nummer en svarer ikke.
Albanerne er her. Send to menn for å sjekke det.
Hils til faren din og be ham hente deg.
Pappa, vær så snill og hjelp meg! Jeg klarer ikke stort mer!
Den jævelen!
Giordano! Giordano!
De har tatt Maria, datteren din! De har henne!
De vet alt! Ro deg ned nå.
Giordano.
- Jeg er på vei. - Da venter jeg.
- Graziani? - Ja, mannen min...
Jeg vet. Bli med meg.
- Hva er det som skjer? - Sett deg ned.
- Vil du ha en kopp te? - Ja.
Jeg hater at han gjør dette. Han skjuler ting for meg.
Jeg er kona hans. Hvordan kan jeg stole på ham...?
Han gjør det av kjærlighet.
Giordano, ta det pent med pillene før du får hjerteinfarkt.
Politiet!
Legg ned våpenet!
Inspektør Graziani. Vi møttes på stasjonen i går kveld.
Jeg husker deg. Hva gjør du her?
Jeg vet alt om Lupo, Giordano og Sartori.
Jeg legger vekk våpenet, ok?
Ikke skyt.
Jeg kommer ned. Det er ikke noe poeng i å ville ta hevn.
Herregud.
- De er for mange. Vi må vekk herfra. - Jeg skal inn dit.
Jeg vet hva som skjedde med familien din. Jeg beklager.
Helvete! Som du vil.
De jævlene! Det er helt utrolig.
Nå som alle er samlet blir det vanskelig å bryte seg inn.
La meg prøve på noe.
Jeg er sammen med Sartori og Giordano, fra politiet.
Senk våpenet. Du kan spørre dem selv.
Lupo!
Bravo.
Hvor er datteren min?
Hils til faren din og be ham hente deg.
Pappa, vær så snill og hjelp meg! Jeg klarer ikke stort mer!
Ta meg med til datteren min! Ta meg med til datteren min!
Albanere?
Leotrim.
- Hallo? - Giordano.
Avbryt alt. Avbryt alt!
- Avbryt alt... - Hallo?
Ta meg med til datteren min.
- Går det bra? - Ja. Det var nære. Takk.
- Såret må sys. - Herlig.
Vi må komme oss opp og rundt hvis vi skal komme til jenta.
Ok. Etter deg.
Fy faen! Bra jobbet!
- Ta radioen. - Ja.
Kom.
Se. Det er Giordano og Sartori.
- De har tatt henne med ned dit. - Ja.
- Helvete! - Vi må vekk herfra.
Ok. Gjør det du kan herfra.
- Dekk meg. Jeg henter jenta. - Ok.
Faen...
GLEM ALDRI AT JEG ELSKER DEG
Martin!
Barna kommer!
På taket!
På taket! På taket!
Nei! La meg være!
Tilbake!
Det var en ulykke. Tro meg, bare en ulykke.
Jeg ville det ikke. Jeg ville det ikke. Det var ikke min skyld.
Jeg vil det ikke.
Det var ikke min skyld. Tro meg.
Du taper.
- Hva heter hun? - Maria.
Maria, det går bra. Kom.
Maria, kom ut. Jeg er fra politiet. Ikke vær redd.
Det går bra.
Kom nå. Ikke vær redd.
- Hvor er faren min? - Her borte. Bli med oss.
Jeg tar av deg håndjernene.
Der er faren din.
- Pappa! - Maria! Maria!
Alt gikk til helvete! Tilgi meg, kjære.
- Alt er løst. Du er en fri mann. - Takk.
Forresten, Giordano ble bedre og vil bli stilt for retten.
Dommeren tar seg av alt.
- Bra jobbet, inspektør. - Takk.
- Akkurat det... De nyfødte. - Barna mine!
Vent, jeg må vise deg et bilde! De vokser fort!
De kommer til å vokse opp i en bedre verden takket være oss.
- Vi får håpe på det. - Ja.
Da så...
Takk for alt.
Du har nummeret mitt. Ring hvis du trenger noe.
Det skal jeg.
Hakansson.
Kom og hils på innimellom. Vi kommer til å savne deg.
Det var ingen glede eller sorg i det vi akkurat hadde gjort.
Alt jeg husker er en gutt som gikk i farens fotspor.
Jeg stoppet og så opp på himmelen.
Og jeg visste at sporeren, jegeren og byttet...
...levde inni meg.
Norske tekster: Anders Svendsen